Vi kanske skulle gå igenom det där igen-
-om att du ska ut i världen och träffa människor.
Det är fredagskväll, den mest sociala kvällen i veckan.
Ett par snyggingar som vi borde vara ute och njuta av nattlivet.
Du sitter här i mörkret och surar som en...
En vampyr?
Jag skulle säga latmask, men det kanske är mer naturligt för dig.
- Du måste gå ut. - Varför?
För att jag tycker vi förtjänar en kul kväll.
Det väger upp alla nätterna med död och kaos.
Plus att vi kan skåla för nya jobb.
Vi tre.
Doyle, om du vill bjuda ut Cordelia, så gör det själv.
Jag vet inte ens om hon gillar mig.
Lägg in ett gott ord för mig. Säg vilken trevlig kille jag är.
- Jag känner dig knappt. - Perfekt, då blir det lättare.
Hallå?
När du pratar med henne om mig, vad du än gör-
-berätta inte att jag är till hälften demon.
- Kvinnor är känsliga. - De är äntligen här!
- De är här. - Okej.
- Dina kort. - Korten.
Ditt kort som du kan lämna till folk så att de kan nå dig.
Bra idé. Du har ju inte en signal som folk kan lysa med när de behöver dig.
Titta på det här. Här är vårt nummer.
Det står jämte...
...en fjäril?
Det är uppenbart ingen fjäril, din idiot.
Det är en fågel. Nej, det är en uggla.
- En fågel som jagar på natten. Perfekt. - Det är en ängel.
En ängel. Såklart. Det är en ängel.
Så uppenbart, men ändå så smart på så många nivåer.
Håll tyst.
Var inte en sån barnunge. Jag rörde dig knappt.
Doyle?
- Mår du bra? - Jag mår bra.
Sätt dig upp. Vad såg du?
Det är en bar. Jag tror att jag känner igen den.
En av de där ställena som är fast i 80-talet.
Ja, och...?
Jag såg inga ansikten.
- Bara en känsla. - Vilken känsla?
Något kommer att hända.
Det ser ut som om du fick din önskan uppfylld. Vi ska ut.
Ursäkta mig.
- Får jag? - Vad?
Visst. Varsågod.
- Kevin. - Sharon.
Jag hatar verkligen såna här ställen.
Gör inte du det?
Översatt av: Jacen
www.divxsweden.net -nyaste svenska undertexterna på nätet
När jag var barn tänkte jag "man växer upp, man träffar henne-"
"...och allting faller på plats". - Så tänkte jag också.
Men jag tänkte honom istället för henne.
Faktiskt så hade jag bara en Ken och en Barbie.
Ken och Barbie hade det lätt.
De behövde inte gå till ställen som det här.
Men man måste försöka.
Tänk om hon var här och du missade henne-
-för att du var, jag vet inte...
...för utbränd för att fortfarande tro.
- Förstår du vad jag menar? - Jag förstår precis vad du menar.
Man måste tro att man nån gång träffar den rätte.
Det tror jag att jag har.
Jag kan inte förstå att jag precis sa det. Du är speciell, men det lät så...
Nej, det lät fint.
Elegant.
Okej, nu då?
Vi delar på oss. Leta efter nån som är i fara.
Eller något som kan orsaka det.
Vad vill du ha?
Jag undrar bara om du har märkt något konstigt här ikväll?
Konstigt?
Du vet, ovanligt. Kanske till och med farligt.
Det är tidigt än. De riktigt heta kvinnorna glider inte in förrän runt 23.
Hej. Om du är i fara, ring bara det här numret.
Vi kan hjälpa.
Är du trakasserad av nån eller något? Ring oss, dag eller natt.
Du ser bekymrad ut. Eller är du bara trött?
Ring oss. Vi är väldigt diskreta.
Hej. Hur mår du?
Det här är inget marknadsföringsmöte, prinsessan.
Vi måste arbeta mer under radarn.
- Vilken radar? - Polisen.
Tjänsten som vår vän Angel erbjuder kan få dem att tänka på V-ordet.
- Vampyr? - Nej, väktare.
Det finns lagar mot sånt där.
Du behöver prata med folket lite mer ledigt.
"Hej, vad heter du? Hur är livet?"
"Vad sa du? Bråkar underhuggare från helvetet med dig?"
Ursäkta mig, men jag är en skådespelerska.
En student av det mänskliga djuret. Jag behöver inte prata med-
-folk för att veta deras historia.
Jazzhänderna där borta? Mammas pojke. Peter Pan-komplex.
Självupptagen med ett stort "världen är skyldig mig"-märke på axeln.
Titta på "Sarah, Plain and Tall".
Har eller är uppväxt med mycket pengar.
Hur vet du det?
Du måste vara rik för att fånga killen hon går med.
Mycket fascinerande inblickar, men vi måste hitta nån som har problem.
Hur går det för Angel?
Jag stötte inte på dig, säkert.
Mår du bra?
- Vad? - Ingenting. Förlåt.
- Om jag mår bra? - Du såg dålig ut.
Du ser inte dålig ut, du ser bra ut.
- Jag ska nog ta min drink. - Tack.
För att jag tyckte att du såg dålig eller bra ut?
- Du får välja. Jag heter Angel. - Jag heter Kate.
- Går du ofta hit? - Nej, det är första gången. Det är...
Lätt? Visst.
Jag gillar de coola barerna som är svåra att komma in på, men jag kommer inte in.
Det här är i alla fall nära hem.
Tittade du bara in?
- Jag letar efter nån. - Jag uppehåller dig...
Nej, nej. Jag letar bara efter nån att rädda.
Behöver du lite räddning?
Det var den konstigaste repliken jag kommer att höra ikväll.
- Nej, det är ingen replik, jag är... - Jag menade inte att... Det var elakt.
Jag är inte så bra på sånt här pratande.
Jag är experten, det kan du säkert se. Men nej, jag behöver inte räddas.
Jag slutade med "riddare i skinande rustning"-typerna för ett tag sen.
Jag förväntade mig inte att hitta honom här på det Internationella Posörhuset.
Folk kan överraska dig.
Jag låter som en stor hycklare, eller hur?
Ragga på det här stället. Jag kommer hit varje kväll.
Hur ska man annars träffa nån utanför jobbet? Det är det här...
...eller sitta ensam hemma i mörkret.
Det vill man ju inte.
Vad sysslar du med?
- Sysslar med? - Jobbar med.
Jag är... Jag hjälper... Jag är veterinär.
Verkligen?
Jag säger alltid att en man som älskar djur är en man du kan lita på.
- Har du läst alla här? - Inte alla. Dig förstår jag inte.
- Mig? - Vad är det där för visioner du får?
Det är meddelanden från högre makter, vilka de nu är.
- Det är min gåva. - Om det var min gåva-
-skulle jag lämna tillbaka den.
Du får huvudvärk och gör det där med ditt ansikte.
- Vad gör jag med mitt ansikte? - Plus att dina visioner är dåliga.
En bar? Det är ju bra och vagt.
De borde skicka dig ett sånt där självförstörande band med en dossier.
- Jag ska nämna det. - Hallå!
- Är det du som delar ut de här korten? - Behöver du hjälp?
Gör det något om jag ringer och ber om en dejt?
- Ja, det gör det. - Jag kan hantera det här.
Ja, det gör något. Det här är ett affärskort.
Våra tjänster är för behövande människor.
Jag kanske behöver lite tjänster.
- Tar du betalt per timme? - Ursäkta mig?!
Nu lugnar vi ner oss lite. Damen är med mig.
- Nej, det är jag inte! - Ingen pratar med dig, tönt.
Jag antar att jag...
Jag har bara svårt att lita på folk.
Särskilt manligt folk.
På ett sånt här ställe visar ingen sitt riktiga jag.
Alla är för upptagna med att få det de är ute efter.
- Vad är du ute efter? - Beror på hur många daiquiris jag fått.
Jag uppför mig som en full slampa.
Slampa är väl bättre än hycklare? Jag rör mig uppåt.
Du är ganska hård mot dig själv.
Jag är en självplågande hycklande slampa. Vad var din fråga?
Vad är du ute efter?
Jag försöker bara få kontakt.
Desto mer jag går hit, desto svårare blir det.
- Vad är du ute efter här? - Ärligt talat så vet jag inte.
- Jag vet det när jag ser det. - Gör du?
- Jag är ledsen, glöm det. - Vad?
Jag skulle fråga om du ville gå nånstans...
...lugnare.
Jag kan inte.
Jag måste stanna här.
Okej.
- Jag skulle... - Nej, det är okej.
Jag vill inte ha några problem, okej?
- Vad är problemet? - Inget problem.
Jag sa att vi inte vill ha problem. Vi är problemfria.
Hon är en hora och hennes hallick bråkar med mig.
- Det var droppen! - Ta det lugnt, Cord.
Hörde du vad han sa?
Lugna ner er. Våld kommer inte lösa något, okej?
Å andra sidan är det ganska kul.
De där två töntarna började.
Inte ett ord. Det är samma sak varenda gång med er.
Ut. Kom igen, rör på er.
- Är du okej? - Jag mår bra, tack.
Jag mår bra.
Mår du bra?
Det är det du ska ta reda på.
Jag vill verkligen veta.
Hur vill du göra det här?
Tjugo frågor?
Marcie från Barstow. Det rimmar inte ens.
Det är vilt att vi möts under ett barslagsmål.
Är det inte underbart när två människor får kontakt?
- Det är sent. - Ja.
- Jag borde... - Jag vet.
Jag menar, om du måste gå så förstår jag.
Men jag vill bara hålla om dig.
Jag har svårt att tro att visionen betydde att jag skulle komma hit...
...och avbryta ett barslagsmål. - Om det var det...
...så ska jag ha en rejäl skadekompensation.
Kände nån av er att nån här inne behövde hjälp?
- Ja, allihop. - Den här umgängesgrejen är brutal.
Jag var ung en gång i tiden. Jag gick till barer.
- Det var aldrig så här. - Jag brukade gå till tavernor.
Småstäder. Alla kände alla.
Som high school. Det var enkelt att dejta där.
Vi hade så mycket gemensamt. Som till exempel att vara monsterföda.
Du är i den stora stygga staden nu. Där alla är en främling.
Gömmer sig bakom murar. Har hemligheter.
- Jag måste slänga ut er nu. - Visst.
Jag antar att singellivet är extra jobbigt för dig.
Varför?
Innan var allt du behövde oroa dig för var bakfylla.
Nu, tack var din förbannelsegrej, kan du inte ligga med nån...
...annars kanske du får ett ögonblicks sann lycka och förlora din själ...
...bli ond, igen, och döda alla.
Jag uppskattar alltid ditt perspektiv.
Inga problem. Det sista jag vill är att komma till kontoret...
...och upptäcka att jag arbetar för ett mördande monster.
Det här är jobbigt. Jag vet inte ens vad jag letar efter.
Du letar efter saker som har hänt i och runt den där baren.
Jag är på sökmotorn. Vad heter stället?
D'Oblique. Stort d, apostrof...
Inte så fort. Okej, stort d.
Apostrof, apostrof, apostrof...
Jag har den. Okej, vad var det sen?
Jag behöver en paus.
Låt mig försöka.
- Var lärde du dig att använda en dator? - Laddat ner bilder på nakna kvinnor?
Det är mer eller mindre rätt.
Vi fick två träffar.
Titta: "Sökandet fortsätter efter Heather Nolan.
Det 24-åriga advokatbiträdet försvann förra månaden-
-efter att hon lämnade baren D'Oblique."
En försvunnen tjej. Det låter som din avdelning.
Vad står det i den andra?
"Ett svårt skadat lik som hittades för tre veckor sedan...
...och beskrevs av rättsläkaren som lemlästat...
...har blivit identifierat som den 28-årige Martin Haber.
Han sågs senast lämna D'Oblique, en singelbar, med en oidentifierad kvinna."
Det har nog skett fler försvinnanden som inte kopplats till baren ännu.
Vi har en försvunnen tjej och ett lik.
Ett lemlästat lik. Använd biblioteket.
Gör en lista på lemlästande demoner som attackerar unga singlar.
- Vart ska du? - Till baren.
För att se om jag kan träffa en mördare.
Ursäkta mig.
- Nämen, hej. - Hej. Kate.
- Jag är glad att träffa dig igen. - Verkligen?
Jag är skyldig dig en ursäkt för igår.
- Du är inte skyldig mig nånting. - Det var oförskämt.
Okej, då-
-kanske du kan bjuda mig på en drink och vi kan börja om från början.
- Du borde inte gå in där ikväll. - Vad menar du?
- Jag vet inte om det är säkert. - Vad är inte säkert?
Jag kan inte riktigt förklara det.
Jag har svårt med att lita på folk, och du gör det inte lättare.
- Jag ber dig att inte gå. - Vart ska du gå?
- In där. - Jag säger så här.
Jag kan gå vart jag vill, och du kan dra åt helvete.
Varit där, gjort det.
- Det vanliga? -Tack.
Vissa killar har verkligen problem.
Ursäkta mig, vad sa du?
Ingenting. Det är bara mitt jobb. Det är svårt...
...att träffa folk.
Alla vaktar sin rygg. Det är svårt...
...att veta vem man kan lita på.
Jag är ändå förvånad. Jag trodde du kunde välja och vraka bland tjejer.
Verkligen?
Jag vet inte. Jag var en tönt i high school.
Jag menar en riktig "nånting finns därute"-nörd...
...med ett gäng av nördiga underhuggare.
Jag kunde inte få en dejt om mitt liv hängde på det.
Det är bra att high school är över.
Ja.
Var är Kevin?
Jag vet inte. Jag har inte sett honom här ikväll.
Han kom inte till jobbet idag, och han svarar inte i telefonen.
Jag är ganska säker på att han hittade en tjej igår.
- Han vilar säkert upp sig. - Vilken tjej?
Här är en till: "Piasca".
Det är en köttätande indiansk demon...
...som tar sig in genom munnen och lemlästar inifrån.
- Ska du skriva upp den? - Ja.
Demoner. Finns det något äckligare?
Tycker du det?
Kom igen. Se på den här.
Den här demonen bär en krans av tarmar runt huvudet.
Vad för sorts budskap försöker den visa?
Det beror väl på?
Demoner kan vara riktigt trevliga, om de får chansen.
Du skulle behöva lära känna dem.
Jag har känt många demoner, och, även om man tänker bort slemmet...
...så är de inte så trevliga.
Sharon. Hon heter Sharon.
- Stammis. - Sharon. Den där smaklösa tjejen.
Kevin, han skrapade verkligen på tunnans botten.
- Var kan jag hitta Sharon? - Hon är här ikväll.
Men ingen Kevin. Jag antar att det inte var sann kärlek trots allt.
Hon var precis här med en barnunge.
Det är mer på hennes nivå.
- Vet ni var hon bor? - Nej.
- Vet ni hennes efternamn? - Efternamn?
På ett sånt här ställe finns det inte många efternamn.
Det är Reichler.
Jag bjöd ut henne några gånger.
Jag är ledsen.
Jag ville att det här skulle gå bättre.
Jag kanske försökte för mycket.
Jag gillar dig verkligen.
Nästa gång blir det bättre.
Rulla över.
Okej.
Det här är trevligt.
Jag tror att ibland...
- Du är inte mänsklig. - Viktig nyhet, grabben.
Du är lite utanför utvecklingsstammen du också.
Det här måste sluta. Du måste sluta.
Det ska jag när jag hittat den rätte. Den jag kan stanna hos.
Rätt kropp? Vad är det för fel på den där?
Ingenting. Ännu.
Den är ny och annorlunda. Den är underbar.
Men den kommer inte att hålla.
Jag vet redan att det inte är den jag kan leva i.
Det blir den du dör i.
Vad gör du här?
Jag vet vad det här ser ut som.
Det gör jag också.
- Du har rätt att... - Jag avsäger mig rätten.
- Hur hittade du mig? - Jag har spårat dig.
Rör dig inte. Inte ett steg.
- Förstärkning är på väg. - Vi är på samma sida.
- Jag är också efter honom. - Är du spanare?
- Mer eller mindre. - Var är din licens?
- Det är den mindre delen. - Visst.
Du såg inte...
Vad jag ser är ett karvningsjobb gjort av en impotent galning.
Det är frustrerande, eller hur? Att inte kunna få kontakt?
Att älska som andra människor? Hur får du dem att lita på dig?
Ger du dem "jag är inte bra på att prata"-talet?
- Han ger dem vad de längtar efter. - Och det är?
Hopp. Att deras ensamhet kan ta slut. Han kommer fortsätta göra det.
Om inte jag släpper dig så att du kan stoppa honom.
Spara replikerna. Jag har hört dem innan.
Jag har hört dina. Något om att inte kunna lita på folk?
Vänd dig om.
- Jag är ledsen. - Är det en bekännelse?
Jag gjorde det inte. Jag är ledsen för det här.
Det här stället är...
Jag trodde flickor gillade vackra saker.
Börja inte. Angel sa att vi skulle mötas här-
-så det gör vi. Det betyder inte...
Det där är så high school. "Cordelia bär behå. Hon har flickdelar".
Ta det lugnt. Du är väldigt försvarsinriktad.
Det är uppfriskande att se en kvinna leva så här.
Du är inte så tillknäppt. Du lever för stunden.
Du är äcklig.
- Vem är det? - Det är jag.
Är du okej?
- Jag kan inte... - Bjud in honom. Om du lever-
-så kan vampyrer inte korsa tröskeln.
- Lovar du att du ska var snäll? - Cordelia.
Jag skojar bara. Kom in.
Vad i helvete har hänt med dig?
Den där kvinnan jag pratade med i baren igår, Kate.
- Är hon mördaren? - Hon är polis.
- Hon följde efter mig till en ny kropp. - Hon tror att du gjorde det.
Så vi har ont om tid...
- Bor du verkligen här? - Ja, okej?
Är det mitt fel att städningstjänsten avbröts?
Det skulle ha varit hemma, hotell, hotell, make. Kan vi fortsätta nu?
Vi fick fram listan på lemlästande demoner du ville ha.
- Vi tog bort... - Jag såg den. Det är en grävare.
Är det en räv? Vi såg inga rävdemoner.
- Grävare. - Jaha.
Den lemlästar sina offer när den går från kropp till kropp...
...och kanske bara efter nån sorts sexakt, utbyte av vätskor.
Hitta allt ni kan om den här saken, särskilt svagheter.
Den var otroligt stark. Den kan vara svår att döda.
- Vi är på det. - Bra.
- Jag går tillbaka till baren. - Men den vet att du är efter den.
Den är där ute. Den kommer fortsätta få kontakt.
- Varför? - För det är vad ensamma människor gör.
- God morgon. - Hej.
- Nån tur? - Inte ännu.
Jag vet att jag känner igen den om jag såg den i en annan kropp.
Det får väl ner antalet misstänkta till ungefär fem miljoner?
Hittade ni något?
Ja, vi hittade ett namn på den här grävkillen. Talamour?
Han har alltid funnits. En från-tidernas-gryning kille.
- Några svagheter? - Få och små.
Den här killen är stark, som du sa. Men han gillar inte eld så mycket.
Något vi har gemensamt.
Den är en parasit, och när den lämnar en kropp för en annan...
...jag ska inte må illa, men den första kroppen blir splatt.
Klumpar sig som grädde en het dag.
Jag tror jag täckte det med splatt.
Jag behöver hjälp för att hitta den här saken.
- Vem ringer du? - Kate.
Jag trodde att vi gömde oss från henne.
Ja, men hon har letat efter den mycket längre än vi har.
- Lockley. - Det är jag.
- Du måste hjälpa mig att hitta mördaren. - Det är lätt, jag pratar med honom.
Det skulle göra allting lätt-
-men det är inte sant, och jag tror en del av dig vet det.
Han finns fortfarande där ute. Vi borde utbyta information.
- Det är inte möjligt. - Allt jag behöver är fem minuter.
Om du efter det fortfarande tror att jag är skyldig, arrestera mig.
Möt mig i baren klockan 7.
Det finns med på min att-göra lista: att gå in i en seriemördares fälla.
Jag bryr mig inte om du kommer beväpnad, buggad och täckt av krypskyttar.
Jag kan hjälpa dig, Kate. Du behöver bara lita på mig.
Det vanliga?
Det där är inte din vanliga.
Ibland blir jag sugen på något annorlunda.
Minns du killen från igår? Han var lång, snygg, hjälpte till vid slagsmålet?
- Visst. - Säg till mig när han kommer hit.
- Javisst. - Tack.
- Jag hatar såna här ställen, gör inte du? - Det gör jag, men...
Jag gissade det. Du verkar inte hemma här.
Vilket är en komplimang.
Tack. Jag skulle gärna prata, men-
-jag väntar på nån. - Den där killen du letar efter.
Jag tror att han är ute i gränden.
- Vad gör han. - Jag tog ut soporna och där stod han.
- Det såg ut som om han skulle sticka. - Visa mig.
Förlåt. Du får fortsätta dragga.
Ring det här numret. Säg till polischefen att jag behöver...
Kan du röra dig? Undan!
Jag antar att du är färdig med den kroppen.
Det är hårt att vara kille.
Om man inte får avsluta spricker man i sömmarna.
Jag kan inte låta honom komma undan.
Han kommer inte sticka. Han kommer döda igen, nu.
- Tror du det? - Han måste.
Hej. Hur är läget? Jag märkte hur graciöst du rörde dig-
-och jag undrar om du är dansare, för jag önskar att jag kunde röra mig...
Ursäkta mig, det är verkligen en vacker klänning du har.
Den framhäver verkligen din hudfärg.
Nu då?
Vill du ha en drink eller något?
För jag är liksom bartendern här.
Jag vill bara prata med nån.
Öppna mig. Få kontakt.
- Vi går ut genom det där fönstret. - Det är nästan sex meter upp.
Vem är du?
Snälla, jag vill bara hålla om dig.
Spring!
Allt verkar klarna. Han var kopplad till alla.
Jag pratade med honom dussintals gånger. Jag hade aldrig en aning.
- Det är svårt att lära känna folk. - Ja, det är det.
Jag tackade dig inte för att du räddade mitt liv.
Att rädda mitt var en början.
Jag tycker du borde veta att jag letade igenom din lägenhet.
Olagligt. Utan tillstånd.
- Varför berättar du det för mig? - Jag vet inte.
Kanske så att vi kan börja om från början. Inga hemligheter.
Du har mycket konstiga saker för att vara veterinär.
Om du nånsin behöver mig, eller om jag kan hjälpa dig på något vis...
- Är det en hummer? - Jag är i närheten.
Konstapel Lockley? Får jag prata med er?
Ja, sir.
Ni har arbetat hårt-
-och varit instängda länge.
För att visa min uppskattning, så tänkte jag...
...eftersom natten är ung, att vi tre...
...kunde, eller borde...
...gå ut.
Ni vet...
...för att roa oss.
Eller så kan vi gå hem.
Och du kan sitta här ensam, i mörkret.
Gud, ja. Tack.